Tidigare på "Elementary":
-Ursäkta mig. -Vad är ditt problem?
Jag gillar inte förföljare.
Ditt problem är att jag vet hur du ser ut nu.
Rör dig inte. Polisen är på väg.
-Sherlock är din chef. -Jag har ingen chef.
Jag är hans partner.
Jag är en mentor, Watson. En lärare.
Jag insåg att jag var rädd att förlora vårt förhållande.
Men jag kan göra om det.
-Så du grävde fram tjejen. -Kitty.
Jag sa till kommissarie Gregson att jag är okej med att du kommer tillbaka.
Till och med med Kitty.
-Det gör mig glad. -Vi är ändå inte partner.
Vi har våra egna fall.
Men om du behöver råd-
-eller något, är jag tillgänglig.
Jag också.
Det är hon, va? Den nya partnern?
Ms Winter är min skyddsling, inte min partner.
Kommissarien insisterade på att-
-träffa henne personligen-
-innan han godkänner att hon assisterar mig.
Du stirrar.
Jag låter det bara sjunka in. Du är verkligen tillbaka.
Du är lika observant som alltid.
Snart drar du slutsatsen att det är dag och vi står i polisstationen.
-Var hittade du henne? MI6? -Hon är faktiskt en civil.
Några på Scotland Yard hänvisade till henne.
En pojke försvann och hon hade unika insikter.
Hon hittade kidnapparen-
-och ville inte ta åt sig någon ära.
Det påminde mig om mitt yngre jag.
-Självklart. -På tal om det.
Mordroteln har plågat dig. Filen på ditt skrivbord.
Filen som var i min låda?
Kafferingarna på dem tydde att du kommit till ett dödläge.
Grannen i lägenhet 3B är din mördare.
Märkena du antog vara rivsår från fingernaglar-
-tror jag kommer från fågelklor.
Närmare bestämt från en blåhuvad ara.
Distriktet tog emot klagomål-
-om ljud från papegojan i 3B-
-alla innan mordet-
-därefter slutar klagomålen abrupt.
Så mitt offer tröttnar på ljudet, dödar fågeln-
-får några rivsår på köpet-
-3B upptäcker det och dödar honom.
Du stirrar igen.
Jag låter det bara sjunka in igen.
Du är verkligen tillbaka.
-Hallå! -Theo, jag vet att jag inte borde ringa -
- men någon har hittat mig.
-Vem är det här? -Vem är det här? Var är Theo?
Det här är kommissarie Thomas Gregson på NYPD.
Mr Fordham är inte tillgänglig. Vem pratar jag med?
Vad är det som händer?
Herregud.
Det är någon här.
-Sir, försök vara lugn. -Nej, snälla. Nej.
Berätta var du är, så kommer hjälp.
Nej. Jag ger dig vad du vill. Vad du vill.
Sir?
Sir? Sir, hallå? Hallå?
Hallå?
Watson.
Hej. Kommissarien har redan bett mig ta det här.
Ja, det klart han har.
Kan du överväga en förmildrande omständighet?
Två män får kuvert från en anonym avsändare.
Kuverten är tomma sånär som på fem orangea pärlor.
Inom några timmar har bägge männen blivit mördade.
Jag hittar nog inget annat fall värt min uppmärksamhet.
-Jag skulle kunna säga samma sak. -Det borde du.
Det var tvunget att hända.
Ibland kommer samma fall intressera oss.
Ibland.
Två kroppar, två detektiver?
Din nya vän då, var är hon?
Jag skickade iväg Kitty till platsen för första mordet.
Brottsroteln hade fullt upp igår-
-och har tagit itu med den nu.
Hon tar bilder, observerar detektiv Bell.
Något av en tarvlig uppgift, men hon har mycket att lära.
Det första offret var en advokat, Theodore Fordham.
Offer nummer två, som pratade med Gregson...
-...innan han blev skjuten... -Elias Openshaw.
Och hur visste du det?
Pipzen, alias pärlorna.
De kommer från en leksak inblandad-
-i flera dödsfall med barn.
Mr Openshaw drev företaget som tillverkade dem.
Mr Fordham var hans försvarsadvokat.
Några av Pipzen, förstår du, var giftiga.
Vanligtvis görs de på ogiftig plats-
-men fabriken i Indien-
-bytte ut en kemikalie för att spara pengar-
-med resultatet att pärlorna blev till en drog när de svaldes.
Drogen var GHB.
Jag har sett många överdoser på GHB på akuten.
Klubbungar, våldtäktsoffer.
Hur många barn svalde pärlorna?
Nio hamnade på sjukhus. Fyra av dem överlevde inte.
Det förklarar varför någon ville se den här killen död.
Blåmärkena på hans mage.
Han kan ha blivit påkörd några veckor innan han dog.
Kanske ett annat, mindre lyckat mordförsök.
Kommissarien vill prata med mig om fallet.
Jag säger att du följer med.
Tills hans förflutna kom ikapp honom-
-har Elias Openshaw levt som en flykting.
Agent Boden hade hand om FBI:s undersökning-
-så jag bad honom uppdatera oss.
FBI åtalade Openshaw för mord.
Ni tror att han visste att leksakerna var giftiga.
Vi trodde inte. Vi hade bevis.
Han återkallade dem när det var för sent-
-vi arresterade honom och beslagtog lagret.
Sedan rymde han i väntan på rättegång.
Han har gömt sig sen dess.
Vi trodde att advokaten... Fordham?
...hjälpte honom.
Några misstänkta efter vad du vet om fallet?
Till att börja med barnens föräldrar?
Vi har en lista där. Men förutom dem, inte än.
Okej. Tack.
Jag hörde att du är bra på saknade personer.
Jag har aldrig varit i London. De säger att det liknar New York.
Ni har säkert inte lika många-
-dödade av vapen som vi, va?
Det har inte många länder.
-Hallå. -Gör det inte.
Jag kollade bara så du såg vart du gick.
Jag hade inte gått där. Jag kan min sak.
Jag ska komma ihåg det.
Sherlock. Han har skickat en lista på föräldrarna.
Postkoden pärlorna skickades ifrån-
-stämmer med en av föräldrarnas adress, Gabe Coleman.
Jag säger till kommissarien.
Jag vet inte vad mer jag kan säga som de andra poliserna inte redan hört.
Andra poliser? Vilka andra poliser, mr Coleman?
Någon bröt sig in i byggnaden igår.
Förmodligen bara några barn. Ingen saknar något.
Några poliser kom förbi. Jag sa att jag inte var hemma.
Kan du berätta var du var igår kväll?
Kan du berätta vad det här handlar om?
Jag antar att du känner till Elias Openshaw.
Självklart.
Han blev mördad strax efter kl. 21.30 igår kväll.
Hans advokat är också död.
Någon har äntligen hittat honom.
Openshaw.
Kan du berätta var du var-
-mellan kl. 21.00 och kl. 22.00?
På jobbet.
I min bil, mest.
Jag underhåller automater runtom i staden. Nattskiftet.
Var någon med dig?
Nej, jag var ensam.
Elias Openshaw tog mer än en son ifrån dig, eller hur?
Som följd av den hemska tragedin-
-förlorade du din karriär, ditt äktenskap?
Jag minns att jag läste om en mrs Coleman.
Det är uppenbart att du bor här ensam.
Du kan förstå varför vi vill prata med dig-
-om mr Openshaws mord.
-Många hatade honom. -Det är sant.
Men mördaren sände ett paket.
Från den här postkoden.
Det gör mig till mördaren?
-Till en person av intresse. -Jag gjorde det inte.
Då har du inget emot att vi ser oss omkring här?
Ni är otroliga.
Ni tappar bort mannen som mördade min son-
-ni får mig att gå igenom ett rent helvete, min fru.
Och nu gör någon ert jobb åt er-
-och ni kommer hit? Ni trakasserar mig?
Mr Coleman, du gör det inte enkelt.
Varför skulle jag?
Varför skulle jag göra det enkelt för er?
Ni vill anklaga mig för något jag inte har gjort?
Ni vill röra till mitt hem?
Jag tänker inte göra det enkelt för er. Ni får skaffa en fullmakt.
Tänk om jag varit en inkräktare?
Jag antar att du kommit undan med min färg.
Ja, färg.
Har du glömt allt jag sagt om hur känslig jag är?
Jag får inte flytta in, göra mig hemma?
-Watson kände aldrig behovet. -Jag är inte Watson.
Hur gick det med min misstänkte, Coleman?
Han hade inget alibi-
-och vägrade låta polisen genomsöka hans hem.
Jag är böjd att tro att han är oskyldig.
Han såg överraskad ut när-
-vi sa att Openshaw är död.
Ja, ingen kan låtsas vara överraskad.
Du var inte där.
Nej, det var jag inte.
Borde jag ha väntat? Så vår misstänkte kunde fly?
Kanske ta ett till liv?
Det kvittar, eller hur? Detaljen jag såg var meningslös.
Den var motsatsen till meningslös.
Det är för att kuverten kom från Colemans postkod-
-som jag tror han är oskyldig. Han jobbar i hela staden.
Med minsta självbevarelsedrift-
-hade han skickat dem någon annanstans ifrån?
-Du tror någon sätter dit honom? -Jag tror det är en möjlighet.
Jag har sagt samma sak till Watson och kommissarien.
Mr Colemans oskuldsfullhet dock-
-är en verklig säkerhet.
Mr Coleman. Hej.
Vi träffades tidigare.
Du arbetar med kommissarien. Jag är på väg dit.
Jag kan ta honom. Tack.
Får jag fråga vad det handlar om?
Jag gjorde det.
Jag dödade Openshaw.
Allt är i min bil.
Pärlorna jag använde, kuverten och pistolen.
Jag kom hit för att erkänna.
Ballistiken är färdiga med vapnet du överlämnade.
Vill du veta vad de har upptäckt?
Det är vapnet som användes för att mörda Openshaw och Fordham.
-Du låter överraskad. -Du ser överraskad ut.
Eller snarare som om du inte visste vad jag skulle säga.
Du nämnde tidigare ett inbrott i din byggnad-
-medan du var borta-
-men ingen saknade något.
Jag tror det var för att inkräktaren planterade något istället.
Eter att vi åkte, hittade du vapnet-
-och andra bevis gömda hos dig.
Du insåg att någon vill sätta dit dig...
-...och bestämde dig för att spela med. -Nej.
Jag gjorde det. Jag dödade Openshaw och hans advokat.
Gjorde du? Så vem dödade du först?
-Jag måste inte prata med dig. -Nej, det måste du inte.
Men jag kan försäkra dig-
-att jag är den som med störst sannolikhet-
-kan bevisa att du inte är den riktige mördaren.
Så om du vill att alla ska tro att du är det-
-borde du försöka övertyga mig om varför jag ska tillåta det.
Jag måste inte berätta något för dig, utom att jag gjorde det.
Jag dödade Openshaw.
Jag ville det länge.
Jag förlorade de två personerna jag älskade på grund av honom.
Din son och din fru.
Din fru lämnade dig.
Det var inte längre detsamma efter att Dylan dog.
-Amy var arg... -På dig.
Det är vad det här handlar om, eller hur?
Hon ville att du skulle göra något.
Jag ville göra det.
Jag var också arg.
Men jag kunde inte.
Jag kunde inte ens åka till jobbet.
Så vi låtsas att jag blev ditsatt.
Om det var sant-
-skulle jag ta skulden.
Jag skulle inte få tillbaka Amy, men hon skulle åtminstone veta-
-att det var jag som tog killen.
Men som jag sa, ingen sätter dit någon.
-Hej. -Hej.
När får jag träffa den här Andrew?
Jag trodde vi skulle gå ut.
Vi ska. Han vill fortfarande-
-"ta vara på den tid han får med mig".
Låter trevligt.
Hawes har undersökt blåmärkena på Openshaws kropp.
Han tror de kommer från en skåpbil eller SUV-
-för tre eller fyra veckor sedan.
Kan du hjälpa mig leta i trafikrapporterna?
-Jag ringer några samtal. -Okej, tack.
Sherlock. "Pratade igen med agent Boden.
Alla andra familjer utesluts som misstänkta.
Kitty och jag på väg till åklagaren för Pipzfallet-
-i hopp om nya insikter. Vänligen följ med."
Vad tycker du om henne?
Den nya du. Kitty?
Låt oss bara säga att vi inte fick en jättebra start.
Jag lär fortfarande känna henne.
Ja, men hon verkar ganska intensiv, va?
Det är ett ord för det.
Jag vill inte döma kommissarien, men...
När du jobbade med Holmes-
-var det som om du höll honom stabil.
När jag ser på den nya tjejen-
-är inte "stabil" det första jag tänker på.
Jag hör av mig om något dyker upp.
Tack.
Det var något, på stationen-
-det du gissade.
Jag gissar aldrig.
Det är en stötande vana. Destruktiv för logiken.
Vi iakttar och sedan drar vi en slutsats.
-Bjöd du in Watson? -Det gjorde jag.
Trodde du inte jag kan hantera ett möte?
Har du glömt att vi samarbetar?
-Watson. -Hej.
Kitty.
Mr Holmes. Angela White. Biträdande statsåklagare.
Mina kolleger. Ms Watson och ms Winter.
-Hej. -Tack för att du tar emot oss.
-Jag har sett dig på TV, eller hur? -Yrkesfara.
Kom. Låt mig se om jag kan hjälpa till.
Jag hörde om Gabe Colemans arrest för morden.
Det hela är tragiskt.
Under förberedelserna var du såklart-
-i kontakt med mr Coleman.
Jag pratade ofta med honom och hans fru-
-tillsammans med de andra familjerna.
Ni kan avsluta det där senare. Tack.
"Osama-shaw."
Dåligt skämt. En av mina medarbetare.
En journalist skrev att Openshaw var det här kontorets Bin Laden.
Vi visste att han fanns, men inte var.
Det frustrerande var att vi hade vattentäta bevis.
Bevis på att han visste att leksakerna var giftiga-
-men att han lekte med barnens liv ändå.
Om mr Coleman berättat för oss att han-
-hittat honom, hade det här inte hänt.
Vi är här för att vi tror-
-att det kan vara mer tragiskt än du tror.
-Vi tror att Gabe Coleman är oskyldig. -Vi?
Vi hoppades att du kunde ge oss en ny ledtråd.
-Jag hörde att han har erkänt. -Ja.
Vi tror han skyddar någon.
De andra föräldrarna?
Alibin hela vägen.
Jag är ledsen. Jag kan inte hjälpa till.
Du bevakade det andra offret, Openshaws advokat.
Jag bad FBI göra det, ja. Vi bröt inte mot några rättigheter-
-men vi fick följa efter honom offentligt.
Vi hoppades hitta Openshaw.
Med tanke på mr Fordhams död-
-verkar någon annan ha haft samma idé.
Att se dina övervakningsbilder kanske-
-kan hjälpa oss att identifiera den personen.
Nej. Nej, jag är ledsen, det är inte möjligt.
När vi bevakade Fordham, träffade han andra klienter.
Jag har ett sekretessavtal.
Men vi kan se på bilderna internt. Om något dyker upp...
Ni kan inte göra vad vi kan.
Ursäkta mig?
Jag och mr Holmes kan hitta saker.
Du är som mr Coleman.
Du vill inte hitta mördaren.
Det kanske är något media skulle vilja höra.
Jag tror att min kollega vill säga...
Det var trevligt att träffas.
Jag hör av mig.
Jag gjorde bort mig, okej?
-Du måste inte säga det. -Jag vill.
Du anklagade henne precis för att hindra rättvisan.
Du har förstört alla chanser-
-att få se övervakningsbilderna.
-Jag försökte något. -Ja, något dumt.
Hur ofta måste jag säga det? Du tävlar inte mot Watson.
Sen ni började samarbeta, har jag blivit degraderad.
Du använde mig i London. Jag fick riktiga uppgifter att göra.
Nu fotar jag brottsplatser-
-och hon leder intervjuer.
Föll det dig någonsin in att jag kanske bjöd med henne för din skull?
Att sätta dig i ett rum medan vi arbetar-
-ger dig en chans att iaktta?
Varför bryr vi oss ens?
-Med vad? -Det här fallet.
Två exkrement är döda.
Pappan vill ta åt sig skulden.
Kan vi inte bara låta honom få frid?
Du kan inte tro att fängelse-
-kommer att kännas som frid.
Och din åsikt om herrarna Openshaw och Fordham åsido-
-vet vi inte mycket om motivet-
-mördaren som fortfarande är fri hade.
Jag trodde att särskilt du-
-inte skulle låta en mördare gå fri-
-bara för att världen accepterar en felaktig förklaring.
-Hej. -Hej.
Jag skulle precis ringa dig.
Jag har hittat något i trafikrapporterna.
Föraren i en färdtjänstbil var med i en olycka-
-för några veckor sedan.
Han är på väg. Jag tänkte att du ville vara med.
Ska jag säga till Holmes också?
Visst, ju fler desto roligare, eller hur?
Jag vet inte vad jag ska säga.
-Jag vill inte få problem. -Mr Azeem, jag lovar dig -
- du kommer inte få några problem.
Vi vill bara höra vad som hände.
Är det här mannen du körde på eller inte?
Jag svänger in på Lexington. Det blir grönt.
Jag kör, han springer in framför mig.
Jag stannar, men kör på honom.
Jag går ut, försöker hjälpa till, men han springer sin väg.
Är det allt? Inget annat?
Snälla-
-säg vad ni vill att jag ska säga.
Mr Azeem, om det hjälper-
-är ingen av oss medborgare här.
Vi försäkrar att ingen kan straffa dig-
-för något du säger. Vi vill bara veta sanningen.
När mannen ställer sig upp, stirrar de på varandra.
Som om han ser djävulen.
Sen skyndar de båda iväg.
Båda? Så Openshaw stirrade på någon.
Såg du vem det var?
Vad?
Ni leker med mig. Jag vill inte få problem.
Mr Azeem, vad har hänt sen du kom in hit-
-som gör att du tror vi försöker lura dig?
Hon är viktig kvinna. Hennes bild är där.
Vänta. Du säger att du såg de här två personerna tillsammans-
-för tre veckor sedan?
Ursäktar du oss en sekund? Okej?
Tre veckor sedan? Det var när Openshaw var på flykt.
Vad sa ms White? Hennes personliga Bin Laden?
De stötte ihop av en slump.
Visst. Men vem stöter på sin Bin Laden-
-och säger inget till någon?
Det hände aldrig.
Du har inte stött på mr Openshaw?
Självklart inte.
Som jag sa, vårt vittne hävdar motsatsen.
Du sa det själv igår. Jag är ofta på nyheterna.
Han måste ha känt igen mig och blivit förvirrad.
Det händer hela tiden med vittnen.
Du är ofta på nyheterna.
Jag kollade igenom lite av vad jag sett.
De säger att du är på väg upp.
New Yorks statsåklagarkontor- -
- är ofta ett språngbräde-
-och du kommer säkert med i kongressen.
Det måste ha varit en välsignelse för dig att-
-Openshaw inte längre är försvunnen.
Ursäkta, anklagar ni mig för mord nu?
Det här är absurt.
Vi vet att Openshaw hade kontakt med sin advokat.
Vi vet att hans kontor-
-inte var långt från olycksplatsen.
Och det är inte heller kontoren-
-för din kampanjkommitté.
Det är rimligt att tro att du var i närheten.
Jag brann av iver att få ställa Openshaw inför rätta.
Det hade gått hem hos väljarna.
Få se på din kalender från för tre veckor sedan.
Jag har samarbetat med er.
Men nu förolämpar ni mig. Ut härifrån.
Tror du på ett ord hon säger?
Angela White.
Det är ett dokumenterat fenomen.
Ett vittne blandar ihop ett ansikte de sett-
-någon annanstans med ett som rör brottet.
Inte desto mindre, har jag mina tvivel.
Det är något annat jag ville prata med dig om.
Marcus och jag pratade om Kitty igår.
Vi var bägge oroliga-
-så jag kontrollerade hennes bakgrund.
Finns det något du inte kunde fråga mig?
Jag frågar nu.
Visste du att uppgifterna om henne bara går bakåt fem år?
-Innan det existerade inte Kitty Winter. -Jag sa att hon heter Kathryn.
Tror du inte att jag kollade upp det också? Du visste, eller hur?
Trodde du att jag skulle lägga ut en annons:
"Detektiv söker skyddsling. Inga frågor"?
-Är hon en brottsling? -Nej.
Vad är hon då? Vad har du blandat in Gregson i?
Mötet mellan ms White och Openshaw-
-lägger ett annat ljus över bevakningsbilderna.
-Gör det inte? -Jag antar det.
Det är troligt att hon ville skydda sig själv-
-inte Fordhams andra klienter.
Jag tror jag vet vem vi borde fråga varför.
Agent Boden, du hade hand om bevakningen över Fordham.
Om du visste att han kontaktat Openshaw-
-om du visste att Openshaw stött på ms White...
-Det gjorde jag inte. -Hon var inte...
-...din chef, men ganska viktig?
Stigande stjärna och allt?
Hon bad dig inte glömma vad du sett?
-Du har missuppfattat allt. -Upplys oss.
Ditt ord på att du inte kommer efter mig sen.
Det beror på vad jag hör.
Angelas fall föll itu även innan Openshaw försvann.
Hon hade förlorat i en rättegång.
Jag trodde att bevisen var vattentäta.
Ja, men när hennes kontor förberedde sig för rättegången-
-försvann en låda mappar.
Det fanns bevis inuti den.
Ett skrivfel tror jag.
Vi förlorade beställningar-
-PM:en som bevisade att Openshaw visste att pärlorna var giftiga.
Hela fallet, borta.
Du menar att regeringen inte hade bevis-
-nog att fälla Openshaw.
Borde de inte släppt åklagelserna?
Jag trodde också det.
Angela tänkte inte tanken.
Det var för uppmärksammat och hon skulle ställa upp i valet.
Hade det kommit ut att hon-
-tappat bort bevis, hade pressen ätit henne levande.
Hennes politiska karriär skulle vara över.
I nästa stund är Openshaw på rymmen.
Och när vi börjar följa efter Fordham-
-ser jag honom och Angela ha hemliga möten.
I parkeringsgarage, på barer, på de här undangömda ställena.
-Frågade du henne om det? -Självklart.
Hon sa att hon och Fordham försökte-
-få Openshaw att överlämna sig, så jag släppte det.
Men om du säger att hon bokstavligt talat sprang på Openshaw...
Jag trodde aldrig att hon kunde döda någon.
Jag är en biträdande statsåklagare, din bricka kommer ryka.
Överföringar mellan dig och Openshaws advokat, Fordham.
Du gjorde ett bra jobb att dölja dem-
-men det var inte svårt-
-när vi väl visste vad vi letade efter.
Theo Fordham visste precis vilka papper-
-ni beslagtagit.
När PM:et med bevis att hans klient visste om-
-pärlorna inte dök upp, insåg han att något var fel.
En hederlig advokat hade gått till en domare-
-och fått fallet avskrivet.
Men medveten om din lovande politiska karriär-
-och att du inte fick förlora-
-utövade han utpressning istället.
Varför vinna ett fall för en usel klient-
-när han kan kontrollera en kongresskvinna?
För att det skulle gå, dock-
-var din politiska karriär tvungen att överleva.
Openshaws försvinnande-
-som nu är den minst pinsamma lösningen för dig-
-främjar er båda.
Ge oss en annan anledning-
-till varför du betalade någon på motståndarsidan.
Men kom ihåg, vi har föraren-
-som såg dig med Openshaw på gatan.
Ni har rätt. Om det mesta.
Fordham utövade utpressning.
Vi bestämde att Openshaw borde fly.
Men jag hade inget att göra med morden.
Jag förde över pengar till Fordhams konto-
-igår morse, efter att han och Openshaw dött.
Jag hade inte hört det än.
Ja, vi såg det. Det bevisar inget.
Nej. Men du är uppenbarligen smart.
Fråga dig varför jag skulle göra det?
Ifall ni skulle anklaga mig för mord idag?
Varför inte se hur det går med-
-Coleman jag ska ha försökt sätta dit?
På tal om att sätta dit-
-vem pekade ut mig?
FBI såg dina hemliga möten med Fordham.
Boden? Boden sa att han såg mötena?
Han hade väl hand om bevakningen över Fordham?
Ja, som jag bett om.
Jag kände till var de var, varje minut, varje dag.
Vilken idiot hade jag varit om jag träffat-
-Fordham när jag visste att de såg på?
Det här är ingen rättssal, ms White. Vi är ingen jury.
Nej. Du är en lagens tjänsteman.
Så jag tycker att du ska ha ett samtal-
-med agent Boden så snart som möjligt.
Jag sa aldrig till FBI att material försvunnit.
Om Boden visste, måste han ha tagit det.
-Varför skulle han göra det? -Jag vet inte.
Men när ni hittar honom, fråga om-
-han hade anledning att döda Openshaw.
För jag gjorde det inte.
Kommissarie, ett ord?
Man förstår varför hon har stor framgång i rättssalarna.
-Tror du henne? -Hon hade många bra poänger.
Jag föreslår ett andra besök hemma hos mr Boden.
-Kom igen. Kom igen. -Säkrat.
-Två kvar. -Säkrat.
Allt säkrat här, kommissarie. Han verkar ha packat snabbt.
Han är borta.
Fastigheten är säkrad.
Jag upprepar, fastigheten är säkrad.
Kommissarien sa att FBI samarbetar till fullo-
-men Boden har inte varit där-
-han har inte pratat med någon.
Se här.
Han bad om att bli tilldelad Pipzfallet-
-eter att Openshaw arresterades.
Konstig tidpunkt att komma ombord.
Inte om han ville få tillgång till PM:en.
FBI skötte transporten med-
-bevis till och från åklagarens kontor.
Det gav honom den perfekta möjligheten-
-att stjäla mapparna från ms White och senare hitta och mörda Openshaw.
Tror du han var släkt med någon av familjerna?
Inte enligt något FBI har delat med sig av till oss.
Han kanske tampats med Openshaw och Fordham förr.
Inga spår av det heller.
Inser ni att det inte är logiskt?
Ni säger att Boden-
-stal det enda beviset mot Openshaw, hjälpte honom-
-för att sen hitta och döda honom månader senare?
-Varför skulle han göra båda två? -Det är frågan, eller hur?
Kitty?
Får jag inte titta på Pipzen?
Det klart du får. Det är bara det...
Jag önskar att jag hade en nu. En pip. Eller är det en "Pipz"?
Jag hade tagit en. Kanske två. Tagit mig en härlig, liten tupplur.
Förlåt, han är beroende, eller hur?
Jag borde inte prata om droger. Särskilt inte inför honom.
Jag har bara svårt-
-att tänka mer än en tanke åt gången.
Du kanske borde ge dig för kvällen.
Jag går ut. Ge er två ert utrymme.
Låt mig veta hur det går.
Följ med mig en sekund, okej?
Sen när är den där?
Vad är det?
Svaret på dina frågor om Kitty.
Varför uppgifterna om henne bara går fem år tillbaka.
Hon var offer för ett hemskt brott.
Det lämnar ärr.
För att inte nämna att hon vill ha en ny identitet.
-Vad för slags brott? -Hon blev tagen. Av en man.
Jag sa inget för att hon inte ville det.
Hon vill inte definieras av det, särskilt inte här-
-där hon försöker börja om på nytt igen.
Men eftersom du redan kontrollerat hennes bakgrund...
Kommissarien vet om det.
Jag sa att han måste-
-om hon vill hjälpa mig med mitt jobb på distriktet.
-Jag är ledsen. -Nej då.
-Jag hade gjort samma sak. -Inte för kontrollen.
Jag är ledsen över vad som har hänt henne.
Hon är stark, Watson. Smart.
Träningen jag försöker ge henne-
-samma jag gav dig, för henne finns det ett till motiv.
Den är, delvis, ett försök att omvandla vissa kvarvarande känslor-
-till produktiva egenskaper.
Jag tror att hon kommer att bli en utmärkt utredare.
Bara inte idag.
Hon har rätt.
Det är inte logiskt.
Varför skulle Boden hjälpa Openshaw-
-och sen döda honom månader efter?
Tänk om de två händelserna-
-att hjälpa Openshaw och döda honom-
-inte var del av samma plan-
-men två självständiga försök att uppnå samma resultat?
-Som är? -Ett slut på brottsmålet.
Att stjäla PM:en borde ha tvingat Angela White att släppa fallet-
-men istället hade det, oavsiktligt, motsatt effekt.
Fordham utövade utpressning mot henne, Openshaw flydde.
Och fallet hamnade i en permanent legal limbo.
Så Boden dödade Openshaw och hans advokat.
Och utan någon kvar att anklaga-
-avslutades fallet.
Men varför brydde sig Boden om det?
Agent Boden, kliv ur fordonet.
Stå stilla. Händerna bakom huvudet.
Det finns en term i psykologikretsar, "funktionell fixering"-
-förståelsen vi utvecklar när hjärnan mognar-
-att ett objekt har en viss funktion.
I lekmanstermer, "rätt verktyg för rätt jobb".
Kreativitet, å andra sidan-
-definieras ofta som friheten från att begränsa en kognitiv partiskhet.
Agent Boden ska ha heder för sin utomordentliga kreativitet.
Alla andra ser det beslagtagna-
-lagret och ser en hög förgiftade leksaker.
Agent Boden såg på samma lager...
Och såg GHB värt miljoner på gatan.
Drogbevis hanteras typiskt nog med hög säkerhet-
-även när det ska förstöras.
Men eftersom ingen annan tänkte så-
-såg Boden en möjlighet att bli rik-
-genom att betala en avfallshanterare.
Han behövde bara få regeringen att släppa Pipzen.
Det tog honom ett par försök.
Att döda Openshaw och Fordham gjorde susen.
Du ställde några bra frågor igår kväll.
Det är synd att du inte var där när lösningen dök upp.
Om du vill be om ursäkt...
De säger att geni är en oändlig förmögenhet att ta smärta.
Det är en mycket dålig definition-
-men den stämmer på detektivarbete.
Om du vill vara detektiv, acceptera att du måste ta smärta.
-Sherlock här? -Möte.
Jag går igenom lite av vad-
-ni två har jobbat med.
Det finns bra grejer här.
Sherlock gav mig ett kuvert.
Han sa att det skulle hjälpa mig förstå dig lite bättre.
Eller vem du var för fem år sedan.
Han sa det.
Du var tvungen att se det.
Precis som kommissarien.
Det är bara så det är.
Jag har faktiskt inte sett något. Jag öppnade det inte.
Jag tänkte att om kommissarien har allt han behöver, så...
Du vet.
Jag tänkte att du ville veta det.
Ska jag ta med det till Sherlock nu?
Läs det bara.
Det är mest artiklar inuti.
En utvärdering eller två.
Jag vill att du gör det.
Sherlock säger att jag måste förstå dig bättre-
-och det kanske får dig att förstå mig bättre.